Just nu är det här vår prioritet.
-Hur kom du till ön, Danielle? -Skeppet slogs mot klipporna.
Vad vill du att jag ska göra?
-Vill du göra snöbollar? -Håll bambuträden hårdare, tror jag.
-Hej, hur går det? -Det går framåt.
Om inte någon saboterar denna också.
Jag har folk som vaktar dygnet runt. Ingen kommer nära den här.
Det är ingen stor chans att nåt fartyg passerar här.
Vi kan använda något för att sända en nödsignal till ett fartyg i närheten.
Som ett SOS.
Jag kan fråga Sayid men det finns ingen ström till nåt sånt.
Sa inte Sayid att den galna franska kvinnan hade batterier?
-Absolut inte. -Jag ber dig inte att gå, det gör jag.
-Nej, det gör du inte. -Vi försöker bara...
Tror ni verkligen hon skulle ge något hon behöver till en främling.
Allt jag vill är att du ska berätta hur man hittar henne.
Jag kom medvetslös till hennes läger, när jag flydde var jag förvirrad.
-Jag vet inte hur man hittar henne? -Vet du inte, eller vill du inte?
Sayid, du har hennes kartor och du trodde att dem var riktade mot något.
-Jag hade fel. -Dem kanske var riktade mot henne.
Jag vet inte ens vad dom betyder, dem kanske visar hur störd hon är.
Sångtexter med ekvationer.
Om den här kartan går till henne, så håller hon sig i detta området.
Hon har gett det ett namn, "Terretua Fonse". Shannon har översatt det.
Det betyder mörkt område. Låter det som en plats du vill besöka?
-Kommer hon inte hjälpa till? -Det sa jag inte.
Jag kan bygga en men du bör hitta en annan strömkälla.
-Vad gör du därinne? -Ett ögonblick, mamma.
Jag hoppas du inte tittar på dom där tangatjejerna nu igen.
Vi har pratat om det här. När jag bor här måste du respektera mitt privatliv.
Och nej det gör jag inte.
Det är lördag kväll. En vuxen man sitter hemma och tittar på tv.
Du borde gå ut och hitta dig en trevlig kvinna.
-Jag ska sätta igång med det. -Du måste äta bättre, din vikt ökar.
Meganumret är 42.
Och då blir dagens lottorad, 4-8-15-16 och 23.
Med meganumret 42. Den som har dessa nummer vinner rekordjackpoten.
Det stämmer Mary-Jo, för detta är den sextonde veckan utan vinnare.
Text & Översättning: jamjAm www.divxstation.com
Hej.
-Är du vaken? -Jag undrade precis det själv.
-Den franska kvinnan skrev det här, va? -Det är mitt i natten, vad vill du?
Inget. Jag kunde inte sova, sen blev jag nyfiken.
Du och Shannon har försökt reda ut det här och jag undrade vad ni kom fram till.
-Om de här grejerna? -Vilka grejer?
Jag vet inte. Titta på de här siffrorna hon har skrivit ner.
Någon aning vad dem betyder?
En gång trodde jag dem var koder av något slag.
Koder, ja...
När du hittade henne, sa du att du såg en vajer på stranden.
-Ledde den till henne? -Nej.
-Den ledde till en fälla hon gjort. -Hennes ställe är nog stängt, va?
-Varför är du så intresserad av Rousseau? -Det är jag inte.
Jag försöker bara prata lite. Förlåt om det inte passar nu.
Godnatt.
Hur kom du på de vinnande siffrorna. Hade dem någon innebörd?
Dem bara kom till mig.
-Du kan presentera din familj. -Ja visst.
Detta är min vackra mamma, Carmen.
Och detta är min bror, Diego. Och hans fru Lisa.
-Vi är rika! -Ignorera honom, han är en idiot.
Och ni måste träffa denna killen.
Detta är den bästa mannen jag känner. Min morfar Tido.
Han har jobbat tre jobb i, hur länge har det varit?
-52 år. -52 år.
70 år gammal och det närmsta han kommit semester är när han fick en pacemaker.
Det första jag ska göra med pengarna är att ge honom den vila han förtjänar.
Det är det jag vill. Att kunna göra saker för dem jag bryr mig om.
Jag har utsatt min familj för mycket saker och nu kan jag gottgöra dem.
Kanske köpa ett nytt hus till min mamma.
Och efter att min morfar kommer tillbaka från sin kryssning kan vi-
-göra det vi alltid velat.
Morfar?
-Hejsan. -Vad, jag gör ingenting.
Vad?
-Jag sa bara godmorgon. -Okej, godmorgon.
-Förlåt, jag var bara... -Ska du gå någonstans?
Nej.
Eller jo. Jag tänkte ta en promenad.
-Kanske leta efter nya fiskeställen. -Vänta då, så följer jag med.
-Det behövs inte. -Jag behöver lite frisk havsluft.
-Jag behöver vara ensam just nu. -Visst.
Jag är stor, jag blir lätt uttrorkad.
Jo... Okej.
-Claire, har du tid? -Ja, visst.
-Kan du hjälpa mig med ett projekt? -Jag?
Jag bygger något och jag kan behöva lite hjälp.
Jag är nästan nio månader gravid. Jag kan knappt göra någonting.
-Kan du hålla i en såg? -Ja.
-Kan du röra din hand så här? -Förmodligen.
Du är perfekt. Kom igen.
Okej.
Vad är det vi ska bygga?
Var är den?
-Var är vadå? -Kartan, den hjälper dig inte hitta henne.
Jag har den inte.
Vad som är värst är att du skickar Hurley att göra ditt skitjobb.
Vänta lite, Hurley?
Han var i mitt tält inatt och frågade om Rousseau och siffrorna hon skrev,
hur jag hittade henne.
Du vet inget om det här, eller hur?
Charlie, har du sett Hurley?
För ett par timmar sen, han skulle ut och gå. Betedde sig som en galning.
Han tänker leta efter henne.
-När kommer du tillbaka? -Vi kan komma ikapp innan skymningen.
-Hur så, oroar du dig över mig? -Vad gör det om jag är det?
Sayid, är du klar?
Jag klarar mig.
-Sänk det där. -Förlåt.
Vart tar du mig, du vet att jag inte gillar överraskningar.
Du kommer gilla den här. Efter allt du gått igenom, med morfar.
På begravningen, när blixten slog ner. Det var en hemsk storm.
Och Diego som flyttar hem efter att Lisa lämnade honom för den servitören.
-Nämn inte den horan för mig. -Du förtjänar något bra nu.
Ända sedan jag vann på lotteriet, är det som om vi bara haft otur.
Jag vet inte, pengarna kanske är under en förbannelse.
Det är skitsnack. Vi är katoliker, vi tror inte på förbannelser.
Jösses, mamma. Jag pratar ju bara.
Vi är snart där, ta på dig den här.
-Varför måste jag ha den här? -Ta min hand, försiktigt.
Jag kan inte se någonting.
Ta av dig ögonbindeln och ta dig en titt på ditt nya drömhus.
Min ankel.
Jag sa att du kunde ta av dig ögonbindeln.
Varför skulle jag ha på mig den överhuvudtaget?
-Luktar det rök? -Fan.
-Vänta, jag måste ringa 911. -Säg att jag brutit min ankel.
-Släpp telefonen, flytta dig från bilen. -Nej, nej. Detta är mitt hus.
Gör det nu! Vänd dig om.
Förbannelser finns inte va?
Du har rätt att tiga. Allt du säger kommer användas mot dig i rätten.
Hallå, franska bruden!
Jag tror den skulle bli lycklig. Alla dina aktier är höga.
Din insats i Orange framtid sköts i höjden efter stormen i Florida.
Och du är nu den största ägaren av ett kartongföretag i Tustin.
-Ett kartongföretag? -Ja, dom gör kartonger. Lönande bransch.
Alla behöver kartonger. Det påminner mig om ditt gymnastikskofabrik.
-Har jag en skofabrik i Kanada? -Inte nu längre. Den har brunnit upp.
-Så klart att den gjorde. -Ungefär åtta personer dog.
Men de goda nyheterna är att vi är försäkrade. Du kommer få mycket pengar.
Och när vi anlitade polisen som grep dig dubblades nästan din vinst på kort tid.
Jag kan fortfarande inte förstå att dem trodde du var en knarklangare.
Otur.
Hugo, du är inte den första vinnaren som tror att pengarna bara blir problem.
-Du inbillar dig bara. -Tror du inte på olycksbringare,
-du vet, förbannelser? -Jag är revisor, jag tror på siffror.
-Var fick du dem ifrån? -Vilka?
Vinnande siffrorna som du använde. Någons födelsedag, telefonnummer?
Nej, det är inget. Det är bara nåt som jag...
Vad är det?
Jag har det! Det är inte pengarna, det är siffrorna som är under en förbannelse.
Titta inte på mig så där, jag är inte galen. Detta är på riktigt.
Lyssna på dig själv. Siffrorna är under en förbannelse.
Du vet att det inte finns några...
Kan du inte slå lite hårdare?
Stör det dig att jag bygger en flotte så vi kan bli räddade?
-För tillfället, ja. -Varför hjälper du inte till?
Jag hjälper till. Jag håller vakt för inkräktare.
Walter har rätt. Du kan hjälpa till. Du har ju redan köpt en biljett.
Om du hade gjort som jag sa skulle dem fortfarande sitta ihop.
Vad är det med dig?
-Han kommer aldrig prata med mig igen. -Han behöver bara tid.
Jag förödmjukade honom.
När flotten är klar, tror du han kommer åka med dom?
Jag vet inte.
-Rör dig inte! -Vad gör ni...
Rör dig inte. Du står på en avtryckare. Om du rör dig kommer den utlösa det där.
Fasen.
Vi måste hitta nåt att ersätta hans vikt med.
Hur ska det gå till?
-Rör dig inte. -Ta det bara lugnt.
-Kan jag släppa vajern? -Jag kanske hittar en sten eller nåt.
-Kan jag släppa? -Nej!
-Jag kan klara det. -Hurley, rör dig inte.
-Jag kan flytta mig, jag är vig. -Hurley, stanna.
Hurley! Tänk inte ens...
Hurley, vad fan är det för fel på dig?
Ingenting.
-Vad gör du här ute? -Jag kom för att hämta ett batteri.
-Hurley, vad är det som pågår? -Inget, följer ni med?
Vill alla gå? Okej, men jag ska nog ta täten.
Ett utmärkt beslut.
-Han heter Lenny. Eller Leonard. -Men du vet inte hans efternamn.
Jag behöver bara prata med honom i fem minuter.
Jag är ledsen men om du inte vet hans namn kan jag inte hitta det.
Hur många Leonards är här? Kan du inte bara skriva in Leonard?
Han har varit här jättelänge. Han känner mig.
-Våra register är privata. -Gör inte det där just nu.
Gör det en annan gång.
-Allt jag behöver är fem minuter. -Hugo?
-Hej, Don. -Kul att se dig. Vad gör du här igen?
Jag kommer inte ihåg att du och Leonard stod varann nära, Hugo.
-Vi umgicks. -Jag lämnar er ensamma.
Lycka till, Hugo.
Hej, Lenny. Kommer du ihåg mig?
Hugo.
Jag var bara i närheten och...
Lenny, jag måste få veta. Vad betyder siffrorna?
4-8-15-16-42...
Ge mig något, Lenny. Vad som helst.
Var fick du siffrorna?
Är det därför du är här, Lenny? På grund av siffrorna?
Gjorde dem något med dig? För jag tror de gjorde något med mig.
Jag tror dem gjorde mig till en otursgubbe.
Dåliga saker händer folk omkring mig.
När jag säger att jag är orsaken tycker dem att jag är galen.
Dem tror inte på mig. Men jag vet.
Ända sen jag vann lotteriet med de siffrorna...
-Använde du dem siffrorna i ett lotteri? -Ja.
Det skulle du inte ha gjort. Du har öppnat lådan.
-Jag vadå? -Du skulle inte ha använt siffrorna.
Varför inte?
Det tar inte slut, du måste bort från siffrorna. Du måste långt, långt bort.
-Hör du mig? -Lugna ner dig.
Förstår du inte, du måste bort annars kommer det inte ta slut.
-Vänta lite, jag behöver några svar. -Sir, du måste stiga åt sidan.
-Lenny, var fick du siffrorna? -Sam Tomi, han hörde dem.
-Vem är Sam Tomi? -Han hörde dem i Calgali.
-Vad är Calgali? -En stad i Australien.
Det slutar här, den går ner i marken. Detta är ett jobbigt problem.
Killar, ni borde se det här.
-Du sa aldrig något om en bro. -Jag har aldrig sett den förut.
-Hon kan inte ha byggt den helt själv. -Nej, men hennes grupp kan ha gjort det.
Eller Ethans grupp.
-Hurley, vad gör du? -Lugn, jag ska bara kolla in den.
-Ni borde stanna här. -Hurley, kom tillbaka.
Killar, ta det lugnt.
-Charlie. -Om han kan göra det så.
Charlie!
Mår du bra?
Jag mår bra.
Ni två stannar där. Vi ska hitta en väg runt så möts vi där.
Nej, skit i det. Ni kan stanna. Det är en stig här, Charlie och jag...
Hurley, håll käft och lyssna på Jack. Han sa åt oss att stanna.
Du beter dig som en galning.
Om vi inte vore mitt ute i ingenstans, skulle jag säga att du var vilse.
-Hej, är detta Sam Tomis hus? -Ja, jag är hans fru.
Är han här, för jag behöver prata med honom.
Det skulle jag också vilja. Men Sam har varit död i fyra år.
Din man jobbade för en kille jag känner, Leonard Sims.
Det är en bluff. Dem seglade tillsammans i amerikanska flottan.
Hur är det med Leonard?
Han har gått i pension.
Hur som helst, han berättade att Sam hade hört någonting.
-Pratar du om siffrorna? -Ja, siffrorna. Precis.
Vet du något om dem?
Sam och Leonard jobbade på ett mottagningscentrum ute i havet.
Ett tråkigt jobb, Sam hatade det. Fanns ingenting att göra.
Ända tills en natt, för ungefär 16 år sen. Då dom hörde något.
En röst som sa dem siffrorna om och om igen.
Några år senare, är vi i Calgali och dem har en burk.
Det måste ha varit stor som en ponny. Och den är fylld med bin.
Phyllis erbjöd 50 000 till den som kunde gissa hur många det var i burken,
-som var gjord av tenn. -Sam använde siffrorna.
Svaret var exakt rätt.
Man hade lurat folk med samma bluff i 40 år. Ingen hade nånsin kommit nära.
Så vi vann pengarna. På vägen hem fick en bil punktering på motorvägen.
Vi krockade. Jag förlorade mitt ben den natten.
-Hur gick det med Sam? -Han fick knappt en skråma.
De flesta skulle tycka att de hade tur. Men inte han.
Han blev aldrig sig lik efter det där. Han började föra statistik.
Om det hände något hemskt för någon omkring oss.
Trodde han att det var för att han hade använt dem siffrorna.
Han flyttade ut oss hit, i förhoppning om att det skulle sluta.
Gjorde det det? Hittade han nånsin ett sätt att få det att sluta?
Japp, han sköt sig själv i huvudet.
Vad är det du letar efter Mr. Reyes?
Jag vann på lotteriet med dem siffrorna.
Och nu tror jag att jag är under samma förbannelse.
-Det finns ingen förbannelse. -Du sa precis att...
Tror du att jag hade haft kvar mitt ben om Sam inte hade haft rätt?
Tror du inte att katastrofer skulle inträffat, att folk inte skulle dött?
-Ja. -Du får din egen tur, mr. Reyes.
Skyll inte på dem jävla siffrorna. Du letar efter en ursäkt som inte finns.
Det är en fälla, va? För att fånga djur?
-Kan du ge mig den koppen, tack? -Vad är det här för smörja?
-Lim. -Var hittade du det?
Jag har gjort det av överblivet djurfett.
Har du gjort lim?
Du borde ha ett tv-program där du fixar upp hus och grejer.
Jag tror inte det.
Tack för att du ger mig något att göra.
Jag är trött på att försöka minnas vad som hände med mig därute.
Hur går det, minns du något?
Jag minns delar här och där. Inget som hänger ihop.
Jag kanske kan hjälpa till. Jag är bra på att sätta ihop delar.
-Vad är det? -Det här området är bekant.
Vi är nära.
Hur vet du det? Jag trodde hon bodde under jorden.
Jack!
Vad fasen var det?
Vilket bra säkerhetssystem. Någon nuddar vajern och då sprängs hela stället.
-Det finns inget här. -Batterierna?
Inget.
-Jag förstår inte. -Hon visste.
Hon visste att jag skulle ta med mig andra hit. Så hon övergav det här,
gjorde en fälla, och gick vidare.
Vart gick hon vidare?
Jack! Sayid!
-Vet vi vart vi är på väg? -Det lät som smällen kom härifrån.
-Men du vet inte. -Vad vill du?
Vad jag vill? Jag vill veta vad vi gör mitt ute i ingenstans.
Och säg inte att det är på grund av några sunkiga batterier.
Ena stunden är du lyckliga Hurley, nästa är du under någon förbannelse.
-Det känns inte rätt, det är inte du. -Du känner inte mig.
Under hela tiden på ön har du inte sagt något om dig själv.
-Jag har personliga grejer. -Byt inte samtalsämne.
Jack och Sayid kan vara skadade för att du beter dig som en galning.
Jag är inte galen.
-Jag har mina skäl till... -Jag tycker jag har rätt att få veta.
-Okej, vill du veta? -Ja.
För ungefär ett år sedan...
Skjuter någon mot oss?
-Du måste vara den franska kvinnan. -Vem är du?
Hurley, jag...
-Sayid, den killen du torterade. Han... -Du var ombord på planet.
Jag kom hit för att hitta, ta det bara lugnt.
Jag ska bara ta upp dina papper.
Snälla, säg varför du skrev det här. Vad betyder de här siffrorna?
-Jag vet inte. -Vad?
Vet du inte? Okej.
Den saken i skogen...
Det kanske är ett monster, eller en arg giraff. Jag vet inte.
Men att ingen letar efter det. Det är konstigt.
Men jag går med på det. För det gör gamla roliga Hurley.
Men vet du vad? Nu vill jag ha några svar!
Vårat skepp, tog upp en sändning. En röst som upprepade siffrorna.
Vi ändrade kurs för att undersöka det.
När skeppet sjönk, fortsatte min grupp att söka efter sändningskällan.
Det tog veckor innan vi hittade radiotornet.
-Finns det ett radiotorn på ön? -Ja, uppe vid det svarta berget.
Några fortsatte att leta fram meningen med siffrorna i väntan på räddningen.
Men sen kom sjukdomen. När min Dean var borta gick jag tillbaka till tornet.
Och ändrade sändningen.
-Till det nödropet vi hörde? -Ja.
Men siffrorna, fick du reda på någonting om dem?
-Vet du var de har sin kraft? -Kraft?
Dem bringar olycka, till alla i din närhet. Dem är under en förbannelse.
Du vet det vad? Siffrorna är under en förbannelse.
Det var siffrorna som förde mig hit. Det verkar som att de förde hit dig med.
Sen den gången har jag förlorat allt, alla jag brydde mig om.
Så ja, jag antar att du har rätt.
Dem är under en förbannelse.
Tack.
Tack!
Du vet inte hur länge jag har väntat på att någon ska hålla med mig.
Tack. Herregud, tack så mycket!
Vi måste hitta Hurley och Charlie. Och komma ut ur den här djungeln.
Jag hatar bara att vi går hem tomhänta.
Hej, någon sköt mot oss. Hurley och jag letade efter er när...
-Var är Hurley? -Jag vet inte.
Han var precis bakom mig och plötsligt var han inte det.
-Jag går och letar upp honom. -Nej, alla går.
Vart ska ni gå?
Hurley, vad fan hände med dig?
Behöver ni ett batteri?
Hon hälsar.
Har du tänkt på något namn ännu? För barnet.
Jag har knappt funderat på det.
Jag tänkte ge bort det, till adoption.
-Det måste ha varit ett svårt beslut. -Ja.
Det spelar ju ingen roll nu.
-Det är min födelsedag idag. -Varför har du inte sagt det till nån?
Jag är gravid, singel och på en ö mitt ute i ingenstans.
Det spelar ingen roll att jag fyller år, eller hur?
Kanske inte.
Det betyder tur att din och ditt barns födelsedag kommer tätt inpå varandras.
-Jaså, tror du det? -Ja, det gör jag.
Tror du på sånt där? Tur?
Jag tror på många saker.
Nu ska det vara klart.
Okej, jag ger upp. Vad är det?
Det är en spjälsäng.
-Grattis på födelsedagen, Claire. -Tack.
-Jag vet att mat skräms, men din tröja? -När du hittar tvätten så vet vi.
Förut i djungeln, innan vi blev måltavlor. Tänkte du berätta,
vad som inspirerade till den lilla jakten.
Jag tror det är mitt fel att planet störtade.
Var inte löjlig, hur skulle du kunna...
Innan vi kom hit hände det många dåliga saker när jag var i närheten.
-Menar du otur? -Ja, det vore en underdrift.
Hurley, dåliga saker händer.
-Flygplan störtar, människor dör. -Du avbröt mig.
Tror du att du är den enda här med ett dåligt förflutet?
Vet du vad jag gjorde när vi störtade? Jag sniffade heroin på toaletten.
Jag var en sån idiot att jag kunde inte ens klara en flygresa utan ett rus.
Jag antar att det också var ditt fel?
-Hur blir det? -Vad?
Jag berättade precis mitt livs största hemlighet.
Jag trodde du skulle bjuda tillbaka.
Okej.
Hemma är jag värd 156 miljoner dollar.
Okej, berätta inte då.
Grabben.
Jag öppnar min själ och allt jag får tillbaka är skämt.
Översatt av jamjAm www.divxstation.com